Velkommen til &quot;Gruppeklemmer&quot;, jeg er deres vert Ken Hyneman.
Dagens gjest er psykologen Richard Clayton.
Han har skrevet en ny bok om sinne: &quot;Klar, ferdig, gi slipp&quot;.
Du brukte metodene i boka på pasientene dine først, ikke sant?
Ja, jeg prøvde å løse mine egne problemer-
-da jeg oppdaget noe som virket så godt at det kunne hjelpe andre.
La oss åpne telefonlinjene. Hvis noen lider av sinneutbrudd,-
-så er Richard Clayton klar. Vi har en lytter på tråden.
-Jeg har et lite problem. -Fyr løs.
Dette pleide å være en musikkanal, men nå sitter herr følsom-
-og prater dritt. Jeg kutter opp dekkene dine, Hyneman.
La ham snakke ut. Hva er det ved programmet du blir sint for?
-Det er elendig. -Utmerket.
Tror du at du får det bedre hvis du kutter opp Hynemans dekk?
Ja, det tror jeg.
Faktisk er det mye av det vi gjør i sinne, som ikke hjelper.
Det gjør det bare verre. Vi styrer følelsene våre, ikke omvendt.
Første skritt på veien er å styre det følelsesmessige jeg.
Hva glor du på? Kjør, rasshøl.
Du må gjøre meg en tjeneste.
Lukk øynene, trekk pusten dypt og gjenta etter meg.
-Klar? -Klar.
-Ferdig? -Ferdig.
-Gi slipp. -Gi slipp.
-Hvordan har du det? -Gi slipp.
Jeg har det bra.
Er du sinnssyk?
Vi har ikke tid til mer. Takk til vår gjest Richard Clayton.
Boka heter &quot;Klar, ferdig, gi slipp&quot;.
Jeg heter Ken Hyneman. På gjenhør.
-Det gikk fint, Doc. -Takk, skatt.
Alt er så spennende. Jeg skal gifte meg med verdens nydeligste jente.
-Kan det bli bedre? -Ja, hvis man er meg.
BLI VEGANER
Nå, Ellen. Nå blir du snart medlem av familien Clayton.
-Hva syns du om det? -Det er en ære å elske sønnen din.
Det var pent av deg, Ellen, men hva syns du om Richard?
To poeng til meg. Kom igjen, mamma.
Ikke ved bordet, skatt.
Det sosiale velferdssystemet burde avskaffes.
Det er lett å si for en hvit sønn av en rik industrialist som deg og meg.
Men noen mennesker har trange kår grunnet bakgrunn eller hudfarge.
Det er det vanlige liberalistiske vrøvlet.
Takk, Rosa. Mange takk.
Du er en god kvinne fra et stolt folkeferd.
Hun forstår deg ikke, Richard.
-Alle forstår respektens språk. -Slapp av og ta en brandy.
Nei takk, Mitch.
Jeg fatter ikke hvordan sønnen min er blitt så bløthjertet.
-Kanskje han slekter på sin far? -Da ville jeg ikke hatt medlidenhet.
-Ikke nødvendigvis. -Mitch, du har visst fått nok.
-Skal ikke sannheten fram snart? -Hvilken sannhet?
-Sannheten om bamsen. -Hvilken bamse? Hva snakker han om?
-Kanskje du bør se det selv. -Mitch, kom her.
-Hvor skal han? -Kanskje vi burde si det.
-Si hva? -Det skulle ikke skje slik.
Men det fins nok ingen lett måte. Det er på tide at du får høre sannheten.
Rosa, la oss være alene.
Selv om vi elsket deg og Mitch like mye,-
-og vi oppfostret dere som våre egne barn,-
-er jeg ikke faren din. For å være ærlig.
-Hva mener du? -Jeg er ikke din biologiske mor.
-Er det en spøk? -Det er ikke en spøk, Richard.
Jeg er redd du er adoptert.
Adoptert?
-Det er umulig. -Ikke nødvendigvis.
Jeg rotet i våre gamle ting på loftet i går.
-Jeg fant denne. -Hva er det?
Barnehjemmet fant deg med den. Du var noen måneder gammel.
TA DERE AV VÅR ELSKEDE SØNN
Det er ikke så viktig.
Viktig? Dere sier at jeg er adoptert.
-Demp deg. -Jeg tror ikke mine egne ører.
Hva har det å si?
Jeg er 34 år. Tror dere ikke jeg gjerne ville visst det tidligere?
Så du kunne utvikle et traume?
Klar, ferdig, gi slipp.
-Går det bra, professor? -Jeg har det fint, Snurre.
Bedre enn fint. Jeg har det godt.
-Hva er det vi hører? -Det er et meditasjonsopptak.
&quot;Sjelefredens sjø&quot;.
-Avslappende, ikke sant? -Jo.
-Finner du dem? -Jeg har levd av dette i 25 år.
-Hvordan går man fram? -Det er ikke så mange spor.
Så vi begynner med annonser i avisene i byen du ble funnet i.
Hvis de er der ute og i live, skal jeg nok finne dem.
Bra.
TO UKER SENERE
-Bare omtalen blir som layouten. -Du blir tatt hånd om.
Det har vært god omtale av neste mandags signering.
Det er en stor annonse i dagens Tribune.
-Vil de bruke det bildet? -Ja.
Jeg er så anspent. Ser jeg virkelig slik ut?
Nei, slett ikke.
Unnskyld. Et øyeblikk, Jeff.
Det er Spicer. Jeg har gode nyheter. Jeg har funnet foreldrene dine.
-Det er jo fantastisk. Hvem er de? -De heter Frank og Agnes.
-Jeg vet ikke uttalen, Qumøk? -Qumoeque, det er nok fransk.
-Hvor bor de? -Pekin, Illinois. Det er nær Peoria.
-Det er bare et par timer unna. -Skal jeg arrangere et besøk?
Perfekt. Så har vi en fest. Så kan alle møte hverandre.
-Den er veldig fin. -Rich vil ha alt perfekt.
Ellers lager han dådyrøyne.
Skatt, vi fant dem! Skatt, vi har funnet foreldrene mine!
De kommer i neste uke. Vi skal ha fest.
Jeg kan ikke tro at han fant dem! Jeg må gå, men jeg ringer senere.
-Er de kommet? -Nei, ikke ennå.
Jeg vet ikke hva som oppholder dem.
Dere må være herr og fru Qumoeque.
Jeg visste ikke jeg var mulatt, men jeg tror på kampen for raselikhet.
Nå vet jeg hvorfor. Mamma, pappa, fortell alt om dere selv.
Jeg ble ferdig på Berkeley sommeren 69, hvor jeg møtte din mor.
Jeg har skrevet slagord for mange av protestbevegelsene på den tida.
Du kjenner nok &quot;Redd hvalen&quot; og &quot;Nei til Atomvåpen&quot;.
-Jeg fant på dem. -Du tuller?
Jeg har stiftet SjarmOffensiven for Kulørte Organisasjoner. SJOKO.
Det er en god sak. Dere er jo fantastiske.
-Du er sønnen vi gjerne ville ha. -Jeg gjør mitt beste, mamma.
Men si meg, hvorfor adopterte dere meg bort?
Det var en del av et sosiologisk forsøk.
Vi ville se om et barn med liberale, humanitære foreldre som oss-
-ville trives i et sneversynt og hyklerisk miljø som hos Clayton.
-Jeg visste det. -Du har bestått med toppkarakter.
Gratulerer, gutten min.
Vi er glad i deg.
Ser jeg bra ut? Jeg vil gjerne gjøre godt inntrykk.
Du er veldig vakker.
Hvordan kan de ikke elske deg?
Hva om de blir skuffet over meg?
Ikke vær bekymret. Du er alle tiders mann.
Du blir verdens beste hustru.
Herregud, der har vi dem.
-Hvor er jakken min? -Du har den på.
Ser jeg bra ut?
Jeg skal møte foreldrene mine. Hva skal jeg kalle dem?
-Kall dem herr og fru Qumoeque. -Naturligvis.
Nå gjør jeg det.
Frank Kumøkk. Du må være sønnen vår. Hvordan i helsike går det?
Det er litt av et øyeblikk for oss.
-Hva var navnet igjen? -Frank.
-Nei, det andre navnet. -Kumøkk. Det er fransk.
Dere må ha gått feil. Våre gjester heter Qumoeque.
-Du må være Frank junior. -Frank junior?
Det er ham, det ser jeg. Han likner min side av familien.
-Kaller du de sirkusklovnene familie? -De er bedre enn dine bondetamper.
Hold kjeft.
-Tenk at det virkelig er deg. -For en familie vi har fått.
Hvor gammel er du, gutten min? 34?
Det var jeg også da jeg mistet håret. Det er tegn på virilitet.
Så når du trenger ny hårmatte, vet jeg om et bra sted.
Bare si at du er sønnen min, så får du rabatt.
-Skal vi ikke gå inn? -Det vil vi veldig gjerne.
-Skal jeg hjelpe med...? -Dette er en ostekule.
-Jeg håper dere liker den. -En ostekule, så deilig.
Jeg er berømt for mine ostekuler. De er byens beste.
-Dere kan få oppskriften. -De blåser i oppskriften.
Bare ikke Mattilsynet får tak i den.
Hvorfor holder du ikke bare kjeft? Han er alkoholiker.
-Det hørte jeg godt. -Det er tanken som teller, ikke sant?
Det er et flott hjem, gutten min.
Det har et eller annet ved seg.
-Det får man si, ja. -Du må tjene grovt.
-Hva gjør du egentlig? -Jeg er psykolog og forfatter.
Nå har jeg hørt det også. Genene mine er sannelig ikke så ille.
-Hva skriver du? -Bøker om psykologi.
Har du skrevet bok om hunder? En sånn kunne jeg tenkt meg.
-Det kan jeg ikke si at jeg har. -Si fra, for da kjøper jeg den.
Vi har gledet oss til dette. Richard har mye å spørre dere om.
-Jeg vet ikke... -Du tok hårnettet likevel.
Jeg sa jo du ikke skulle ta det på.
Vet du hvor stygg det gjør deg? Vet du det?
Jeg sa at jeg ble nødt til det slik at det ikke kom hår i ostekulen.
Nå teller jeg til tre, og så tar du det av.
En.
-To. -Jeg tar det ikke av.
Tre. Nå tar jeg det selv.
La oss nå slappe litt av...
Er du fornøyd nå?
Vi har knapt møtt ham, men du kyler den ekle kula i ballene på ham.
-Det går nok bra med deg. -Han er like seig som faren sin.
Hvis jeg hadde en krone for hver gang jeg ble truffet, ville jeg vært rik.
-Kan jeg gjøre noe for deg? -Har du ikke gjort nok?
Du vil nok gjerne vite hvorfor vi ga deg vekk.
Du har sikkert hørt historien før.
Gutt møter jente, de forelsker seg, jenta blir gravid.
Gutt havner i fengsel for å utgi seg for å være matvareinspektør.
-Hva gikk det siste ut på? -Lang historie.
Vi mente du ville få et bedre liv hos noen som kunne forsørge deg.
Jeg er lei for å si det, men kjøttet i sausen smaker litt muggent.
Det er ikke kjøtt. Det er Seitan-parmesan.
-Satan-hvafornoe? -Nei, Seitan. Vi er veganer.
Vi spiser ikke animalske produkter. Seitan er en slags hvetegluten.
Det er veldig sunt. Men vi kan godt bestille noe annet.
-Vi liker det da godt, ikke sant? -Jo da.
Det er nok den beste gluten jeg har smakt.
-Hva jobber du med, du der? -Kall meg bare pappa, gutten min.
Jeg jobbet på en rodeo til jeg ble lei av møkka.
-Tok du den? Møkk? Rodeo? -Den er så gammel at den har skjegg.
Det har du også. Jeg fikk jobb hos Peekaboo Carnival,-
-hvor jeg møtte din mor. For tida selger jeg et skadedyrprodukt-
-som heter Scoot. Det virker.
Jeg har litt i bilen, hvis du er interessert.
-Det var veldig omtenksomt. -Skal vi snart bli besteforeldre?
Vi har diskutert muligheten.
Det krever mer enn en diskusjon for å få deg på tjukka.
Du må ikke gjøre meg forlegen. Men alvorlig talt.
Dere bør kjenne vår sykdomshistorie hvis dere vil formere dere.
-Hva mener du? -Du kan gi noen ting videre.
Jeg har en bakteriell lidelse som heter Svartfot.
-Svartfot? -Har du hørt om fotsopp?
Dette er ti ganger verre. Det er kronisk og kan ikke kureres.
Og så krymper vi.
Krymper?
Ja. Mennene i Kumøkk-familien krymper etter fylte 40.
På min side har vi mentale lidelser.
Tourettes, schizofreni og den sjeldne Cokies sykdom.
Den medfører sløvsinn, morderiske impulser-
-og frykt for naturlige fibere.
Men hvis du ikke har Tourettes ennå, har du nok sluppet unna.
Men se opp for Cokies.
Du skal vite at det er vår største skam at vi ikke kunne oppfostre deg.
Men vi skal bruke resten av livet på å gjøre det godt igjen.
-Det trenger dere ikke. -Jo da, vi insisterer.
Du er ikke i ferd med å miste håret.
-Vil du snakke om det? -Om hva? Jeg har det fint.
La oss bare sove.
Det er bare to dager, og så trenger du ikke se dem igjen.
Ikke slå.
Det var bedre.
Det er ikke sant.
Hvem er faren din?
Jeg seiler på sjelefredens sjø.
God morgen, gutten min. Har du sovet godt?
-Ja, veldig godt. -Vi ses til frokost.
HEMOROIDEKREM Har du sett...? Der var den.
Hva gjør du?
-Jeg er en Kumøkk. -Nei, det er du ikke.
-Jo. Jeg er en Kumøkk. -Du er en talentfull, klok mann.
Opphavet har ingenting å si.
De har sikkert mange kvaliteter vi ikke har sett ennå.
Hva gjør vi med festen? Jeg sa vi kom med en overraskelse.
Jeg kan ikke presentere dem for vennene våre. Mitch vil elske det.
Se på de små skapningene. Det er to som knuller.
Se på dem.
Hvor er den pene jenta di, forresten?
Ellen hadde et ærend. Hun kommer snart.
Han gir gass.
Kan jeg få to billetter til fribrytingen i kveld, takk?
-Junior, hva er det vi hører? -&quot;Sjelefredens sjø&quot;.
Det virker avstressende.
-Vi har en overraskelse til dere. -Til oss?
Vi vet ikke om dere er interessert, men det er fribryting i kveld.
Midsummer Night&apos;s Smackdown. Vi har billetter.
Hvordan visste dere at vi liker fribryting?
-Hvem gjør ikke det? -Det må ligge til familien.
Det begynner klokka åtte. Dere får et kart når vi kommer hjem.
-Blir dere ikke med? -Vi skulle gjerne blitt med...
-Men vi kan ikke. -Skulle ønske vi kunne.
-Vi må i et møte. -Det ville ikke dere like.
-Det blir bare masse sladder. -Det går fint. Jeg er fra landet.
Vi er bare her i helga,-
-og vi vil gjerne ha litt kvalitetstid ut av det.
Men det er vel bare et par timer?
-Kjeder du deg, mamma? -Festen minner om en begravelse.
-Skulle det ikke være avslappet? -For disse menneskene er det det.
-Ta tak i buksa! -Vi burde finne bedre plasser.
-Det begynner å bli sent. -Det er massevis av tid.
Men vi burde sette opp tempoet. Skal ikke folk hjem?
Vet du hva din mor skal ha på seg i bryllupet?
Nei, men du kan spørre henne.
Hun må da eie noe uten paljetter.
Hvis det går så inn på deg, kan du jo spørre henne.
Ikke ta det personlig.
-Unnskyld meg. -Nå, Richard.
Hva er denne store overraskelsen?
-Overraskelsen? -Du sa det var en overraskelse.
-Vi skal ha barn. -Hva?
Ikke nå. Hun er ikke gravid, men det blir hun en dag.
Kanskje i kveld, hvem vet?
Hvem er med på ordspråkspill?
-Pappa, det er ganske sent. -Den er ikke engang ni. Kom igjen.
Hva er dette for noe?
-Du stirret på henne. -Jeg var bare vennlig.
-Du har mast på meg hele dagen. -Hvordan kan man stoppe deg, da?
Det kan man ikke.
Jeg vet ikke hva dere selger, men bare stikk.
Vi selger ingenting. Vi skal bare besøke sønnen vår.
Her bor Richard Clayton.
Det er sønnen vår. Frank junior.
-Så dere er... -Foreldrene hans, ser du ikke det?
Jo, naturligvis. Jeg heter Mitchell, jeg er Frank juniors adoptivbror.
-Hvorfor sa du ikke det? -Frank Kumøkk.
Min kone Agnes. Hvordan i helsike har du det?
-Hva var navnet? -Frank.
-Etternavnet. -Kumøkk. Det er fransk.
-Film. -Det er en film.
Andre ord.
-Redsel. -Avsky. Kvalme.
Er det Cape Fear?
-Ja, det er det. -Jeg er så god.
Jeg visste du var nummer to, men ikke at du var laget av nummer to.
-To poeng. -Richard, hvem er dette?
Tidligere pasienter med vrangforestillinger. Jeg ordner det.
Din mors store kjeft fikk oss kastet ut fordi vi forstyrret.
-Jeg ville bare være vennlig. -Du flørtet med plassanviseren.
-Hold selvbedraget for deg selv. -Du kan være utro med en blomst.
Dette er Richards gjester.
Hans biologiske foreldre, herr og fru Kumøkk. Det er fransk.
-Takk. Hvordan i helsike går det? -Hva har du gjort?
Det er en glede å møte alle de fine vennene-
-vår sønn Frank junior har.
Det er Richard. Frank Kumøkk junior.
Frank junior sa at dere var kjedelige, men dere virker vennlige.
Ja, for fanden. Juniors venner er våre venner.
Si fra hvis dere får skadedyr. Jeg selger noe som heter Scoot.
Det kverker flått, lopper og sånt. Dere kan jo summe over det.
-Tok dere den? Summe? -Det var veldig omtenksomt.
-Vil dere møte dem som oppdro ham? -Det vil vi veldig gjerne.
Storartet. Mor og far, hils på Frank og Agnes.
Og dette er Douglas og Arleen Clayton.
Jeg vil gjerne si takk på våre og mine egne vegne-
-for en godt utført jobb.
-Vi elsker ham. -Han er en god kristen mann.
Jeg tilhører selv J. og P.-kirken. Spør gjerne hva det står for.
Bare spør i vei.
Hva står det for?
Jul og Påske.
-Vi tror på jul og påske. -Det er en gammel vits.
Like gammel som ansiktet ditt. Clayton, skal vi bytte koner?
Hun har kanskje gått noen mil, men du kommer fram til målet.
Arleen fører deg nok også trygt fram, din gamle røver.
Ingenting i veien med opphenget.
Dette er Angela Minola, Ellens mor. Hils på familien Kumøkk.
Det er en glede. Jeg elsker antrekket ditt.
-Mange takk. -Når skal bryllupet stå?
-Skal vi ikke fortsette med leken? -Var dere midt i en lek?
-Ordspråkspill. Dere må være med. -Ja, for fanden.
Hold dere godt fast, for jeg er ekspert på dette.
-En film. -Er det &quot;Full utringing&quot;?
-La ham komme i gang. -Hold kjeft!
Ett. &quot;Rocky 1&quot;?
-Første ord. -Det betyr &quot;The&quot;.
-Er det første ord? -Det er første ord. &quot;The&quot;.
-&quot;Hørfra til Evigheten&quot;. -Lytte?
-Er det &quot;lytte&quot;? -&quot;Sound&quot;?
Sound. Er det &quot;Full utringing&quot;?
Nei, &quot;American Gigolo&quot;. Den har vi sett. Richard Gere er rålekker.
-Leken er for intelligente folk. -Kanskje du burde gå ut, da.
-Et kort ord. -&quot;Of&quot;.
Ikke dårlig.
&quot;Yentl&quot;. Er det &quot;Yentl&quot;?
-Det betyr &quot;fjerde ord&quot;, Frank. -Ok, fjerde ord.
Hva er det?
&quot;Den søte kløe&quot;.
Han strekker på armene. Bryst.
-Bryst. -Patter. &quot;Full utringing&quot;.
Det er ikke &quot;Full utringing&quot;!
Unnskyld, Clayton, men hvordan skal vi svare når vi ikke får ledetråder?
-Dette er visst ikke noe for deg. -Ikke vær så hard mot ham.
Enkelte har ikke talentet.
Det er jo latterlig. Du er et esel, min herre.
Richard, jeg håper du setter pris på dine biologiske foreldre.
Kom, kjære.
Det var en fet fest, Richard.
-Hvem er det sin tur? -Du er en dust.
Richard, det er sjelden så ille som det ser ut til å være.
Derfor har denne kvelden vært spesiell. God natt.
Kom med hatten, så tar jeg en. &quot;Leaving Las Vegas&quot;.
Så var det unnagjort.
Vi har ikke lyst til å dra. Men vi ses jo i bryllupet.
-Du har ikke gitt oss datoen. -Ikke det?
-Den står i innbydelsen. -Det er bra.
Du aner ikke hvor stolt vi er av deg.
Vi er veldig stolte av deg. Du er et godt menneske.
Og Ellen, vi fikk aldri en datter.
-Men det har vi fått nå. -Takk, det er snilt av dere.
-Trafikken blir tett snart... -Én ting er sikkert.
Dette har vært de beste to dagene i livet vårt.
Vi har bare vært sammen i en helg, men det føles som en evighet.
Ja, det gjør det.
Kom gjerne på besøk. Det er bare en husvogn, men vi kan sove på sofaen.
Det blir ikke nødvendig.
-Adjø. -Ja, adjø.
En tornado har rammet Pekin, Illinois.
-Sa han Pekin? -Nei. Kjør forsiktig.
En tornado slo ned utenfor Pekin. Det er den verste på flere år.
Det er vårt nabolag. Der bor vi.
Det er sofaen vår. Oppe i treet.
Alt vi eier, er i den husvogna.
Alt er tatt av vinden.
Det blir snart trafikkork...
Vi har ikke noe hjem å dra til. Det sto der.
-Jeg håper dere er forsikret. -Det er vi dessverre ikke.
-Vi har ikke engang bankkonto. -Jeg tror ikke på forsikringer.
Pengene våre lå hjemme. Sammen med 50 kasser Scoot!
Hvorfor skal denne tragedien ramme oss, herre?
-Hva skal det bli av oss? -Kan dere ikke bo hos noen?
Vi må bo på gata. Men vi klarer oss. Det har vi gjort før, skatt.
Jeg takler ikke å være hjemløs igjen.
Ikke i min alder.
Richard, kan jeg få snakke med deg?
-Vi må gjøre noe. -Ellen, jeg har gjort mitt.
-Nå vil jeg ha livet mitt tilbake. -Hvor skal de gjøre av seg?
Kan de ikke bo i bilen? Det er nesten det samme som en husvogn.
Jeg tror ikke mine egne ører. Du er hjerteløs.
Du taler de svakestes sak, og nå vil du kaste foreldrene dine på gata?
-Ikke kall dem det. -De er en smule utålelige.
Men de elsker deg uten forbehold. Det er mer enn Doug og Arleen gjør.
Doug og Arleen Clayton er fine mennesker.
Konservative, ja, men fine mennesker.
Vi skal gifte oss om to uker.
Det er bare noen dager. Bryllupet er allerede planlagt.
Richard, det er det rette å gjøre.
Ikke sant?
Richard vil gjerne fortelle dere noe.
Dere kan få bo hos Ellen og meg i noen dager.
Med mindre dere har noe imot det.
Hva kan jeg si, gutten min?
Du er vår redningsmann.
Familiens bånd er dog de viktigste.
Familien er det viktigste i verden.
-Jeg blir helt rørt. -Så dere har ikke noe imot det?
Nei, det er så fint.
-Jeg fant disse. Nå kan vi sove. -Jeg vil ikke ty til ørepropper.
Det er jo søtt at de fortsatt er tiltrukket av hverandre.
Søtt? Det er psykotisk. De har ingen forståelse for andres reaksjon.
Men det får ikke gå meg på nervene.
Føttene mine klør. Kanskje det er Svartfot.
-Du har ikke Svartfot. -Er du fotlege, kanskje?
Kom deg i seng, du gjør meg nervøs.
Kan du være så snill?
Du kan ikke vise meg noe jeg ikke har sett før.
Jeg har da en hjerne.
Hei, skatt. Går det bra?
Ja. Finner de ikke snart et sted å bo?
Kan du ikke prøve å like dem for min skyld?
Selvfølgelig. Syns du jeg ser mindre ut?
Minn henne på at det ikke er lov å røyke inne.
-Hvor skal du? -Ingen steder.
Jeg har et møte i byen, det er alt.
-Skal vi spille litt ball? -Nei.
Jeg mener, det skulle jeg gjerne, men jeg har ikke tid.
Kom igjen, gutten min.
Jeg har alltid drømt om å spille ball med min eneste sønn.
Jeg kan dessverre ikke, Frank. Jeg har en dårlig skulder.
-Den gikk ut av ledd i lacrosse-kamp. -Blås i det.
Jeg har dårlige knær, dårlig rygg og dårlig hjerte.
La oss spille litt mens jeg fortsatt lever.
-Dressen min er dyr. -Bare ett kast?
-Ett kast. Men så må jeg dra. -Hent kameraet.
Kom igjen. Det er en drøm som går i oppfyllelse.
Det er en fin klokke du har. Du tjener visst godt.
-Det var en gave. -Fin klokke.
Hvis du trenger en ny, kjenner jeg en fyr som selger dem en gros.
Nå kommer den. Det så bra ut.
Gå dypt.
Det var ikke så ille. Ok.
Utmerket. Spilte du med Doug?
Nei, Doug liker ikke å skitne til hendene.
Hold deg til meg, for mine hender er alltid skitne.
Kast en hard en.
Hva skjedde?
-Skulderen min gikk ut av ledd. -Jeg lirker den på plass.
-Ingen skal lirke noe her. -Slapp av, dette kan jeg.
-Jeg så Dødelig Våpen ti ganger. -Han er god til å lirke ting inn.
-Jeg kan gjøre det. -Ikke noe lirking!
Der fikk jeg ham nesten. Jeg skal nok fange deg.
Har jeg mer hår på bildet? Bare glem det.
Jeg vil gjerne takke deg, dr. Clayton. Boka di rettet livet mitt.
-Vil du signere den? -Med glede.
Vær så god.
Men jeg kan jo ikke lese dette?
Tusen takk.
Richard, er du sikker på at du klarer dette?
Sånn, gutten min.
De er tidlig ferdig.
Leser du sladreblader?
-Det er Agnes&apos;. Det er spennende. -Har de ikke funnet et sted ennå?
-Jeg betaler gjerne for hotell. -Det er de for stolte til.
Hva er de stolte av? 200 års innavl? Boksigneringen var en katastrofe.
De er ok når man lærer dem å kjenne.
Frank er hendig, og Agnes ga meg noen gode oppskrifter.
På hva? Griselabber og pungrotteterte?
-Det er nydelig. Hva er det? -Tempehkroketter, tofu og tahinidip.
Har jeg verdens beste kone, eller hva?
Det er mer. Jeg har en overraskelse.
En overraskelse? Jeg elsker overraskelser.
Det er en ostekule. Jeg har trillet den ut selv, med føttene.
Nei. Nei!
Faren din sa at du trengte ny matte.
Jeg gir deg rabatt.
-Nei! Dette skjer ikke. -Ti stille nå.
-Du er ikke kona mi. -Jo, og du er mannen min.
Se selv.
Eplet faller ikke langt fra stammen.
FRANK KUMØKK JUNIOR MED FRUE
Hva er det, er du ikke sulten?
Løp, skatt, løp.
Å, Ellen, jeg har hatt mareritt.
-Sønn? -Agnes?
Har du det bra? Jeg synes jeg hørte et hyl.
Jeg hadde bare mareritt. Men det går bra nå.
Ikke gråt, skatten min. Mamma er her.
Jeg pleide å synge en vuggevise for deg da du var liten.
Jeg skal vedde på at den kunne få deg til å sove nå.
Det trenger du ikke. Jeg trenger ikke det.
Den er veldig søt, men Ellen våkner bare.
Jeg er 34 år.
Veldig beroligende. Tusen takk, Agnes.
Er det flere vers?
Sikt på meg. Pass på vinkelen. Nå treffer den skikkelig.
Har du sett klokka mi? Rolexen min er borte.
-Når hadde du den sist? -I går. Jeg la den på nattbordet.
Frank sa noe om den i går. Han syntes den var fin.
-Det kan du ikke mene? -Han har stjålet klokka mi.
Tror du Frank snek seg inn her i natt og stjal klokka di?
Jeg vet ikke, men han er tidligere straffet.
Hvem utgir seg for å være matinspektør?
Alle i familien din er sinnssyke.
-Du har nok bare somlet den bort. -Nei, det har jeg ikke.
-Den ordentlige faren min ga meg den. -Du har sagt den var for prangende.
Det er ingen grunn til å stjele den.
-Ha det, skatt. -Kjør forsiktig.
-Bor Clayton her? -Ja, men det må være en feil.
-Vi har ikke bestilt kjøtt. -Noen har gjort det.
Jeg har en leveranse til en Franklin Qumoeque?
-Der har vi jo endelig høyryggen min. -Høyrygg?
Ja, fra Månedens Kjøtt-klubben. Jeg har ventet i tre uker.
Legg den på kjøkkenet. Jeg måtte flytte det der for at få plass.
Klar, ferdig, slipp.
Frank, du har vel ikke sett Rolexen min?
Nei, gutten min.
Jeg sitter på kontoret nedenunder og skriver på min nye bok.
HAWKINGS UNIVERS
-Det er varmt som et pistolløp. -Jeg svetter som en skjøge i kirken.
All solkremen og den bare huden virker inspirerende.
Jaså? Hvor vil du hen med det, Franklin Kumøkk?
I din retning.
Å ja, skatt.
Dask meg, Frank. Litt overalt.
-Slutt med de lydene. -Finner du ikke g-punktet mitt?
-Slutt å vrøvle om g-punktet. -Jeg skal heller finne min Xcaliber.
-Hvor er den? -Jeg vet jeg pakket den ned.
Jeg ser en gang til.
Hold ut, kvinne. Bare hold ut.
-Er det du som lager de lydene? -Det er Xcaliber.
-Jeg kjenner igjen den lyden. -Den kommer fra skapet.
-Det er visst noen i skapet. -Jeg ser etter.
Sønn?
Har du det bra? Hvis du vil vite noe om sex, kan du bare spørre.
Jeg vil ikke snakke om det!
Vi forstår deg godt.
Din mor og jeg er bekymret for deg. Du er litt stram i maska.
-Du må få kontakt med følelsene dine. -Gå vekk.
Det vil ikke fungere.
-Jo da. -Nei.
-Mamma, jeg snakker ikke om kjolen. -Hva er galt?
-Jeg har tenkt nøye over ting. -Det er naturlig, skatt.
Det er et stort skritt for dere begge.
Jeg vet ikke om Richard og jeg passer sammen.
-Han virket tolerant og medfølende. -Hva mener du med &quot;virket&quot;?
Hvorfor er han så hard mot Frank og Agnes?
De kan være litt ubehøvlet,-
-men han avskrev dem bare fra starten.
-Han elsker iallfall deg. -Jeg vet det.
Når man elsker noen, må man ta dem som de er.
Jeg tar den.
Nei, det gjør jeg.
-Sitter du? -Nei, hvordan det?
Holly Davis Show vil ha deg med på fredag.
-Nå på fredag? -Ja.
-Deepak Chophra avlyste. -Det er jo fantastisk.
Ja, det er ditt livs sjanse. Det kan gjøre boka til en bestselger.
-Jeg ringer med flere opplysninger. -Supert. Vi snakkes.
-Det er jo fantastisk. -Vent til foreldrene mine hører det.
Vi har hørt det.
Dette kan bli mitt store gjennombrudd.
Gratulerer, Richard. Så spennende.
Forsmådde, overvektige husmødre vil sikkert elske deg.
-Er ikke ermene litt lange? -Er de?
Din far og jeg har snakket om det, og familien Kumøkk må bort.
Hvis du skal omgås dem, kommer vi ikke i bryllupet.
Det er bare plass til to foreldre i familien. Det er oss eller dem.
Valget er ditt.
De er borte før bryllupet, mor.
Hold opp. De er morsomme.
-Unnskyld... -Gå vekk.
i mørket under treet der blir man lett betatt
for der er det vanskelig å se må du forstå
at mine tenner mangler så du meg snart befamler
for i mørket er alle katter grå
ja, i mørket er alle i mørket er alle
i mørket er alle katter grå
Hør etter. Vi vil gjerne presentere vår sønn, Frank junior.
Der er han.
Det er mine venner fra Peekaboo Carnival.
De var i nabolaget. Sett deg ned og slapp av sammen med oss.
Nei takk. Jeg vil gjerne snakke med min forlovede under fire øyne.
-Kan vi komme forbi? -Jeg er 85 år gammel.
-Gratulerer med det. -Takk.
-De skal ut nå. -Det snakker vi ikke om nå.
De er ikke velkomne mer. De skal ut nå, og vennene deres også.
Du kan ikke la dem ha fest uten å spørre.
De sa de ville invitere noen venner.
Det er samtlige statister fra &quot;Landsbyen&quot;.
De har ikke sett vennene sine på lenge. La dem være.
-De vil avslutte festen kl. 22. -Kl. 22? Jeg skal på tv i morgen.
-Jeg skal be dem være stille. -Nei, de skal ut nå.
De er jo en plage!
-Hvorfor hater du dem? -Det skal jeg si deg.
De er ubehøvlet og påtrengende.
De er de minst velfungerende menneskene jeg har møtt.
Sånn er de. Du liker bare ikke å være barn av vanlige mennesker.
-Det stemmer ikke. -Du er en snobb.
-Kaller du meg en snobb? -Ja, det gjør jeg.
-Jeg er ikke en snobb. -Du er ekstremt snobbete.
Hold kjeft!
-Det kan du selv gjøre. -Nei, hold kjeft nå!
Kanskje jeg går over streken, men du bør ikke si sånn til kona di.
Man må behandle sin kone med respekt.
-Ti stille, din ku! -En manns kone er hans borg.
Hans borg? Selv med sjokolade i hjernen kunne du ikke fylle en M&amp;M.
Jeg gir deg et råd, og du lager ordspill.
-Jeg ville bare hjelpe. -Så vær stille.
Kom dere ut av huset mitt! Forsvinn!
Alle sammen! Festen er slutt! Dere blir ikke ett minutt lenger.
Ut, ut, festen er slutt. Ut, alle sammen!
Hva er dere? Hvor tror du at du skal?
Hjem til mamma. Hun er kanskje ikke perfekt, men jeg aksepterer henne.
Kom tilbake. Kan du komme tilbake nå?
Ikke du. Ellen?
Velkommen. Vår gjest i dag er Richard Clayton,-
-som har skrevet selvhjelpsboka &quot;Klar, ferdig, slipp&quot;.
Klar, ferdig, slipp. Det virker enkelt.
Det er jeg et bevis på. Det endret livet mitt.
Hvordan var livet ditt før du utviklet konseptet?
Min barndom var tøff og førte til destruktiv atferd i voksenlivet.
Jeg fikk ofte raserianfall. Jeg fikk et nervesammenbrudd da jeg var 29.
Jeg ble arrestert for ordensforstyrrelser pga. fyll-
-og innså at jeg måtte endre meg. Jeg sluttet å drikke-
-og fullførte doktorgraden.
Er det sant at du har holdt temperamentet i sjakk i fire år?
Man kan si at siden jeg utviklet denne teknikken,-
-har jeg hatt følelsene mine under større kontroll.
Vi har en overraskelse til deg.
Vi vet at du har opplevd mye. Familien din er nok stolte av deg.
Vi har invitert foreldrene dine til en prat om gamle dager.
-Hva? -De sitter blant publikum nå.
Skal de komme ned her? La oss gjøre det. Kom ned.
Ønsk Richards foreldre velkommen.
Hvordan går det? God morgen, Amerika.
-Feil program, din klovn. -Hold kjeften din.
Velkommen hit.
Jeg heter Frank Kumøkk.
Dette er min kone Agnes, og dette er vår sønn Frank junior.
Det har skjedd en feil her. Dette er ikke mine foreldre.
Selvfølgelig er vi det. Jeg vet jeg ikke ser gammel nok ut.
En venninne sa jeg hadde hud som en 20-åring.
Sa hun noe om din 50 år gamle ræv?
Nei, hun nevnte ikke ditt navn.
Vi er veldig stolte av sønnen vår. Han slekter på oss.
Som min far ville sagt, er blod tykkere enn vann.
Ikke når man tynner det med alkohol.
Han prøvde 12-trinnsprogrammet en gang, men falt ned trinnene i fylla.
Jeg beklager. Min kone har kjeft som en 7-Eleven.
-Det er døgnåpent. -Jeg må forklare noe.
Disse menneskene er ikke foreldrene mine.
Foreldrene mine heter Doug og Arleen Clayton.
Disse folkene har deltatt biologisk. De er biologiske bidragsytere.
Teknisk sett er de foreldrene mine. Men de er ikke mine foreldre.
Mine folk fikk beskjed om at dette er dine foreldre.
-Av hvem? -Din bror Mitch.
Han sa iallfall at han var din bror.
Holly, du må unnskylde sønnen vår. Han er litt utilpass.
-Han har hatt problemer hjemme. -Det er ikke alvorlig.
Han har bare problemer med damen. De skal snart gifte seg.
-Rolig nå. -Men de ble usams.
-Han var som besatt i går. -Men de elsker jo hverandre.
Det var nok ikke med vilje han skrek til henne.
Han er en snill gutt, og vi er stolte av ham.
Vi er så stolte. Han er jo sønnen vår.
La gutten være i fred.
Hei, Jennifer. Skal vi gjøre noe i kveld? Hva mener du med lekser?
Kom hit, ditt rasshøl! Jeg skal drepe deg!
Det var bare en spøk. Det gikk for langt.
Ikke gjør det! Genseren er italiensk, ikke dra i den.
Bare slå meg. Jeg har jo bare vært sjalu på deg hele tida.
Jeg har ikke oppnådd noe. Det er derfor jeg har vært en drittsekk.
To poeng.
Det var tumulter på Holly Davis Show da en gjest gikk amok.
Forfatteren Richard Clayton gikk amok under opptaket-
-og angrep foreldrene sine foran publikum i studio.
Boka burde ha hett &quot;Klar, ferdig, gå amok&quot;.
Vi vender tilbake til &quot;Full utringning&quot;.
Jeg har gode og dårlige nyheter.
De dårlige nyhetene er at forlaget vil sparke deg.
Signeringsturneen er avlyst, og K-Mart har tatt boka ut av hyllene.
De gode nyhetene?
Jerry Springer vil ha deg med i showet sitt.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. Ellen har dratt hjem til sin mor.
Jeg vil gjerne bli her litt og klarne hodet litt.
Richard, det passer veldig dårlig. Vi har gjester.
Dette er ditt eget problem, så du må ta deg av det selv.
-Agnes, det trenger du ikke. -Det er det minste vi kan gjøre.
Du mener jeg kan gjøre. Du sitter bare der og spiser kake.
Klapp igjen brødskuffen.
-Han svarer ikke. -Vi har det helt forferdelig.
Mitch sa det ville hjelpe karrieren hans.
Er én krangel nok til å avblåse bryllupet?
Jeg kan ikke se meg selv sammen med ham resten av livet lenger.
-Han er ikke som jeg trodde. -Kanskje du bør se om det går bra.
Han vil ikke snakke med oss.
Richard?
Er du her nede?
Hei, Ellen. Jeg hørte ikke at du kom.
Kanskje du kan hjelpe meg med ostekulen min?
Det er mye vanskeligere enn det ser ut til.
Jeg prøvde å ringe, men...
Richard, spiser du kjøtt?
Grillet svinekjøtt. Det er månedens kjøtt.
Det er fint med litt rødt kjøtt av og til.
Hva er det du gjør mot deg selv?
Jeg aksepterer min arv, Ellen. Jeg taklet dette på feil måte.
Hvorfor kjempe imot? Jeg er en Kumøkk.
Vet du hva...?
Hva har det å si? Jeg er ferdig uansett.
-Du er ikke mannen jeg kjenner. -Nei, du kjente Richard Clayton.
Jeg heter Frank Kumøkk junior. Hvordan i helsike går det?
-Richard, det er jo sinnssykt. -Sinnssykdom ligger til familien.
-Men vi skulle jo gifte oss...? -Hvorfor det?
For å lage flere Kumøkker? Mer Cokies sykdom? Mer Svartfot?
Nei takk, mine gener skal ikke føres videre. Jeg skal lage ostekule.
Hvis det er slik du vil ha det, skal du få denne tilbake.
Adjø.
Det går bra, Ellen. Jeg klarer meg.
Jeg kan styre følelsene mine.
Klar, ferdig...
Mamma, han er så langt nede. Hva skal jeg gjøre?
-Hva skjedde? -Han er et forfyllet vrak.
Han har gitt opp. Han spiser til og med kjøtt.
-Spiser Richard kjøtt? -Ja, rødt kjøtt.
Han er helt utafor. Det er angst...
Nei, det er Kumøkkene. Han gir dem skylden for alt.
Så, så, lille venn.
Det går nok bra.
Forsvinn.
-Forlat eiendommen min. -Vi skal bare hente sakene våre.
Vi har gode nyheter. Vi reiser. Peekaboo Carnival ga oss jobb.
Vent her, jeg skal hente sakene.
Vær så god. Forsvinn nå.
Har du sett sølvmedaljongen min? Den er formet som et hjerte.
-Nei, adjø. -Et øyeblikk.
-Hva vil dere? -Vi vil gjerne snakke med deg.
Bare én gang, så forsvinner vi.
Du vil være interessert i det vi har å si.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal si det.
-Si det som det er. -Kom til saken.
Vi er ikke foreldrene dine.
Er dere...?
-Hva? -Vi har aldri kunnet få barn selv.
Vi så avisannonsen og tenkte vi ville prøve.
-Det mener dere ikke. -Vi lurte detektiven.
-Vi er smartere enn som så. -Vi ville ikke såre noen.
Står dere der og sier at hele denne ukas prøvelse er basert på en løgn?
Vi vet at det var galt av oss. Det er vi lei for.
Lei for? Er dere lei for det? Dere har ødelagt livet mitt.
-Jeg kan få dere arrestert! -Hva sa jeg?
Gjør som du vil, men da må vi jo være her til rettssaken.
Ellers kan vi jo bare forsvinne.
Du har rett, herr Kumøkk.
Hvis det er navnet, hvilket jeg for Guds skyld håper det ikke er.
Og så tenker jeg på stakkars godtroende Ellen som forsvarte dere.
Vent til hun hører om dette. Dere er de usleste menneskene som fins.
Hvis jeg ser dere igjen, ringer jeg til politiet. Takk og farvel!
Tenk at de kunne gjøre det. De virket så oppriktige.
De var virkelig glade i deg.
Kan vi snakke sammen alene?
Jeg var på vei opp.
Mamma, vi kommer snart ned.
De lurte oss godt. Men det forandrer ikke det du gjorde.
Du visste ikke at de ikke var foreldrene dine,-
-men du ga avkall på verdiene jeg trodde vi delte.
Du har rett. Jeg skammer meg over min oppførsel, særlig overfor deg.
Jeg kunne ikke akseptere at de kunne ha vært opphavet mitt.
Jeg har betalt en enorm pris. Karrieren min blåser jeg i,-
-men jeg vil ikke miste deg på grunn av dette, Ellen.
Du er det beste som har hendt meg.
Hva skjedde med klokka di?
Jeg tok den av. Den passer ikke helt til meg.
-Doc? -Ja, Snurre?
Prøven gikk fint. Det blir et vakkert bryllup.
Heldigvis er de vekk.
Vær bare glad for at de ikke er foreldrene dine.
Tenk å ha dem hengende ved seg resten av livet?
-De burde vært arrestert. -Skål for Kumøkkene.
De er heldigvis ikke blant oss i kveld.
-Kokken skulle være god. -Familien Coolidge brukte ham.
Du virker så betenkt.
-Du har vel ikke kalde føtter? -Nei, på ingen måte.
Vi ses i morgen.
Kjør forsiktig.
Kom nærmere, kom nærmere og vinn en premie.
Velt melkeflaskene og vinn en stor premie.
Du ser ut som en som kan kaste. Vinn en premie til den flotte damen.
-Her er mange fine premier. -Tre baller for fem dollar.
Bare gi bånn gass.
Det var nært. Litt mer til venstre.
-Du må virkelig ta i. -Du kaster ikke hardt nok.
-Ergerlig. -Det er svindel.
-Vil du prøve en gang til? -Jeg kan jo velte deg.
Siden du utviser så god sportsånd, kan du få en trøstepremie.
Skatt, gi ham en trøstepremie.
En fin, liten hund til damen i rosa.
Vær så god. Rosa som sukkerspinnet ditt. Takk for det.
Takk for i dag. Mange takk.
Det var flott, smarting. Bare kast bort overskuddet den første dagen.
Du kan spare penger på kostymer ved å jobbe i spøkelseshuset.
Skal jeg skremme livet av deg...?
Jeg vil gjerne prøve.
Faktisk ville jeg bare levere medaljongen din...
...mamma.
Hvorfor løy dere for meg?
Du sa at problemene begynte da vi dukket opp,-
-så vi tenkte det var best at vi forduftet.
Dere ga slipp på meg for min egen skyld. Igjen.
-Kan dere noen gang tilgi meg? -Selvfølgelig, du er sønnen vår.
-Vil dere fortsatt i bryllupet? -Det vil være en fornøyelse.
-Når skal det stå? -Om halvannen time, omtrent.
-Hvor er han? -Han er en time forsinket.
Slapp av, han kommer nok.
Sånn, det er en fin plass.
Ikke vær nervøs.
-Du er så flott. -Tenk at jeg faktisk gjør dette.
Jeg kan bare si at hvis Ellen gjør deg halvparten så lykkelig-
-som Agnes har gjort meg, får du det halvparten så jævlig som jeg har det.
-Jeg vil ikke slå deg foran kirken. -Det er best jeg går inn.
-Lykke til. -Det går nok bra.
-Husk å si ja. -Vi ses der inne.
-Barn. -De blir altfor fort voksne.
Et øyeblikk.
Hei, alle sammen. Takk for at dere kom.
Vi møtes til bryllup for å feire nye familiemedlemmer.
Mange av dere vet at jeg nettopp har fått nye medlemmer i min.
Jeg er stolt av å kunne presentere to spesielle gjester.
Mine biologiske foreldre, Frank og Agnes Kumøkk. Ta godt imot dem.
-Du er så vakker. -Mange takk.
Jeg forklarer senere.
Kjære alle sammen. Vi er samlet her i dag...
ETT ÅR SENERE
FAMILIÆRE FREMMEDE
-Er det på? -Hvis det røde lyset er på, så.
-Men det er mørkt. -Hva er dette?
-Vi er på fødeavdelingen... -Å nei, hva er det du gjør?
-Hva er det som henger der? -Hold opp.
Jeg er så glad på Richard og min datters vegne.
-Pass deg, Spielberg. -Nå er det over til grøssertimen.
Pass på så du ikke ender med filmen der sola aldri skinner.
Hvem har lyst til å hilse på?
Hvordan er det å bli mormor, Angela?
-Han skal nok på Harvard. -Nei da, Yale.
Clayton, kom med ham.
-Han likner deg. -Ja, ikke sant?
Rynkete og liten med vidåpen munn.
Glem henne. Hun er den første i familien som er født i fangenskap.
Vær så god. Oi!
Vær så god, bestefar.
Han er en Kumøkk.
Tekst: Jørn-Are Haugli Johansen Scandinavian Text Service 2007